Översatt av: Overdrive
Det är dags att vakna.
Skaffa sig ett liv.
Vi lever i en tre-dimensionell värld.
Hittills har datorvärlden varit en platt värld, med tvådimensionella bilder.
Genom ny teknik har ARC gjort det möjligt att få, ett liv.
A-Liv, där vi kan arbeta och leva i en verklighetstrogen 3D-värld.
A-liv. En levande monitor.
Imponerad?
Ja! Det är jag.
Kan du, packa ner en sådan åt mig?
-Är du advokaten? -Jag heter Rita Dunne.
Självklart kunde ingen från Nexim komma.
-Jag skulle ha bjudit in dig, men... -Lycka till mr Jennings.
-Vi ses om två månader. -Visst.
Hem ljuva hem.
Vad tycker ni?
-Är det exakt samma teknologi? -Inte exakt samma.
Jag har tagit hänsyn till... Jag gillade inte monitorns utseende.
Då slog det mig...
Vem behöver den?
Mina herrar, jag är framtiden inom data.
Tillåt mig att presentera Nexims nya skärmteknologi.
Nyhet från Nexim.
Frihet finns i din framtid.
Vi lanserar det här nu, ARC kommer inte att bli långvariga.
Vem sa att en marknadsandel på 100% var omöjligt?
Gratulerar.
Tackar.
Du förstår...
Det du har gjort på två månader, har vi försökt med i tre år.
Ibland är det lättare, om man jobbar baklänges.
Skål.
Du kommer inte att minnas mig, va?
Nej.
Det är synd.
Markering nådd.
Då så.
Vi tar nu ut, hans minne från markeringen till nuet.
Herregud, Rita.
Herregud!
Det är tillräckligt farligt!
Om hjärntemperaturen går över 43, är han kokt.
Då kör vi.
Markerat minne raderat.
Allt är rensat.
God morgon, solstråle.
-Hur är det? Bra? -Ja.
Ta det lugnt. Långsamt. Det är ingen brådska.
-Gott? -Ja.
Mike, titta på mig.
Vilket är det senaste datumet du kommer ihåg?
-19:e Oktober. -Bra.
Vad är det senaste du kommer ihåg?
Red Sox vann slutspelet.
Låt oss få det juridiska avklarat.
Mr Michael Jennings. Enligt kontraktet anses du nu aldrig ha jobbat för Nexim.
Allt ditt tankearbete är Nexims egendom.
Jag har aldrig arbetat här, har aldrig sett någon, har aldrig varit här.
Får jag min lönecheck?
-Hur mår du? -Bra.
-Redo? -Ja.
Kör!
För att få bort åtta veckor fick jag hetta upp din hjärna till 42.5 grader.
-Jag mår bra. -Det blir svårare.
-Jag mår bra, sa jag. -Du tappar farten. Kom igen.
-Det går snabbare, om du håller tyst. -Visa vad du går för, vekling.
Så där, så ska det se ut!
Snabbare!
Snyggt!
En till, Mikey.
Märkte du hur du gjorde? Hur du fokuserade?
-Jag fokuserade på ditt ansikte. -Du vet att du vill.
Var inte elak mot den som gör allt för dig.
Inte en enda gång har du frågat vad jag sett när jag har raderat ditt minne.
De två senaste månaderna har inte funnits för dig.
Vad är nytt, 20 timmars arbetsdag, stjäla en idé och sälja det till någon annan.
Vad har du gjort de senaste två månaderna?
Det sista jag minns är att jag var i Spanien med min Austin Martin.
Lärde mig dyka i Belize med vad hon nu hette.
En "sju ställen på sju dagarsresa" är suveränt.
Vårt minne är bara höjdpunkter.
Det är bra, ett bra liv. Det man raderar saknar betydelse.
"Nexim tillkännager sitt motdrag till ARC:s levande monitor."
"Jag antog att du kom tillbaka idag, så du har ingen ursäkt att missa festen."
"Red Sox förlorade."
Vad är med killar som Rethrick? De måste ha allt.
Säga vad man vill om Jimmy, men han startade Allcom i garaget.
-Vänta! Lämna mig inte ensam. -Du klarar dig. Prata, mingla.
Börja mingla...
Hej.
-Jag heter Michael. -Jag heter Rachel.
-Rachel Porter. -Är det miss eller mrs?
-Det är dr Porter. -Doktor?
-Förlåt mig, doktorn. -Det är ingen fara.
Vad är du doktor i?
-Biologi. -Jasså.
Jobbar du för Jimmy?
Då måste det vara topphemlig biologi du håller på med?
Jajamän, är inte allt det?
-Vi går. -Ursäkta?
Jag menar, jag skulle gärna pladdra på och försöka förföra dig-
-men jag tänkte att vi kunde gå rakt på sak och gå någonstans.
Jag säger som så...
Jag går dit bort, till en vän.
Om du känner för att föra en riktig konversation...
...vet du vart jag finns.
Ja, det låter ju rimligt. Det var trevligt att råkas.
Ger du upp så lätt? Du tror visst inte man kan få en andra chans?
Vad jag har erfarit, nej.
-Godnatt. -Godnatt.
-Mike! -Jimmy!
-Hur är det? -Bara bra.
-Följ med. -Visst.
Så ska det se ut, tack.
Vänta lite. Icek, stäng av brandlarmet.
Larm avstängt.
Du skulle nog inte passa så bra i skum, även med den där fina kostymen.
Vart vill du komma? Du försöker alltid sälja något. Vad är det?
När vi gick i skolan. Vi ville förändra världen.
-Jag trodde vi ville rädda världen. -Sak samma.
-Vad är det för jobb? -Det kan jag inte säga.
Men det har med optik att göra.
Vi får aktieoptioner den här gången. En riktig del av företaget.
Det funkar inte så. Man får bara en del av ingenting.
Jag lovar, det kommer att funka.
Hur vet du det? Är det en riktig spåkula?
Om så vore...
Saken är den att jag garanterar dig åttasiffrigt.
-Som minst. -Vad är haken?
Jobbet kräver lite mer tid än du är van vid.
-Hur mycket mer tid? -Två år, kanske tre.
-Du skojar? -Gravalvarlig.
Det är omöjligt. Det går inte, det längsta någon har prövat är åtta veckor.
Men om det vore möjligt, skulle du göra det då?
-Ge upp tre år av mitt liv? -Inte ge upp, byta.
Tre år i utbyte mot resten av ditt liv.
En stor lönecheck. Sen kan du sluta.
-Mycket kan hända på tre år. -Det är över på ett ögonblick.
Du blir rikare än du kunnat drömma om. En stor lönecheck. Sen kan du sluta.
Mr Jennings. Jag är Wolfe. Välkommen.
Du är införstådd i att du inte får lämna området?
Då får en bostad här på området.
Din post blir scannad, inga externa telefonsamtal, allt du får måste kollas.
Lämna dina personliga saker, klocka, plånbok, allt du har på dig.
Man får inte föra in något här.
Du får tillbaka sakerna när du hämtar ut din lönecheck.
Beklagar, de där också.
-Mike, du kom hit. -Ja, kul att se dig.
-Allt väl? -Ja.
Slå dig ned. Jag antar att mr Wolfe gick igenom det finstilta?
Ja, han tog även mina sista solglasögon som jag inte lyckats tappa bort.
Beklagar.
-Vad är det där? -För din minnesradering.
Vi injicerar en isotop. Den tar sig till hjärnan och agerar som markering.
När vi är klara injicerar vi igen och tar bort allting efter markeringen.
Ingen mer barbarisk kokning av hjärnan.
Kör till.
-Vad har jag gett mig in på? -Vi går och ser efter.
Imponerande.
Det här var vår minsta enhet. Nu är det den lönsammaste.
-Mr Rethrick, får jag prata med dig? -Kommer snart tillbaka.
Jag ger mig!
Ge dig inte.
-Tur för mig att ni inte använda åska. -Sant.
Jag ska inte ifrågasätta dina förmågor i framtiden.
Förlåt, jag kunde inte bärga mig.
Jag borde be om ursäkt för härom dagen. Jag gör så där ibland.
Du är farligt nära att låta som om du vill ha en andra chans.
-Är allt som det ska? -Ja.
-Säg något annat. -Hur sa?
Säg något snällt. Fort, annars glömmer jag av det.
Fixade du ett litet blåsväder för honom?
Jag var skyldig honom. Nu är vi kvitt.
Fint, för att Mike ska flytta in här.
Vi ses.
-Är du redo? -Ja.
Du kan fortfarande dra dig ur.
Jag tar inte illa upp.
Nej, jag stannar.
Michael Jennings, här är andra halvan av ditt team, dr William Dekker.
-Trevligt att råkas. -Det är ett nöje.
Mina herrar, låt oss titta på de närmaste tre åren av era liv.
Vad hände?
Du är klar.
-Hur lång tid har det gått? -Tre år.
-Hur gick det? -Det gick bra.
Pengarna har överförts till kontot på Reddy Grant. Du ska träffa dem kl. 13.
Åk hem, gör pappersarbetet. När du känner för det, ring mig.
Vi har mycket att ta igen.
92 miljoner dollar!
Vi på Reddy Grant uppskattar att ni gör affärer genom oss.
Inte lika mycket som jag.
Skriv under där.
Dina personliga tillhörigheter.
Det behövdes bara fyra frimärken.
Jag hade väl råd med det.
Det här är inte mina saker.
Inte?
-Jag vet inte vad som hänt. -Det är lugnt. Det gör inget.
Låt oss diskutera mina aktier.
Jag vill ta ut lite pengar och lägga undan resten långsiktigt.
Hur gör vi det?
Du har förverkat dina aktier.
-Ursäkta, vad då? -Här, daterat för fyra veckor sedan.
Du gav upp dina aktier och sa att vi endast skulle leverera kuvertet.
-Minns du inte det? -Nej.
Det minns jag inte, för jag har inte gjort det.
Varför skulle jag göra det? Det låter inte klokt.
Det har begåtts ett misstag, som måste rättas till.
Jag håller med, det var konstigt gjort.
Inte konstigt, konstigt är lite ovanligt men ändå möjligt.
Ge bort aktier värda 100 miljoner mot lite småsaker.
Det är inte konstigt, det är vansinnigt. Ingen skulle göra så.
Om inte den här hårsprayen är värd 100 miljoner dollar?
Tändstickor värda 100 miljoner dollar?
Är de här moderna igen? Är de här solglasögonen värda 100 miljoner?
Jag ska kolla på det, det tar ett tag.
Jag ska ringa ett par samtal.
Mr Rethricks kontor.
-Michael Jennings här, det är viktigt. -Jag beklagar, men han är inte inne.
Han kommer tillbaka i eftermiddag. Du kan prova på hans mobil...
Säg att han ringer mig så fort han kommer tillbaka.
Ni har begått ett misstag. Jag är ingen förrädare, jag är en ingenjör.
En omvänd ingenjör, visst?
Vi vet att du har fått betalt för hemlig statlig teknologi.
Det kallas förräderi, i det här landet blir man grillad för det.
I det här landet när man blir trakasserad av FBI har man rätt till en advokat.
-Inte idag. -Vad fan nu?
Så här går det när jag får höra att din verksamhet rör nationens säkerhet.
Det där är inte mitt.
-Passar perfekt. -Vad påstod du?
Jag ska visa vad vi har.
William Dekker, statlig fysiker, vapenavdelningen.
För tre år sedan, blev hans projekt nedlagt.
Han gillade inte det, så han sålde det. Sitt hemligstämplade arbete.
Visade det för stora företag, vi tror att Rethrick köpte det.
Tyvärr kan vi inte koppla Rethrick till försäljningen eftersom Dekker dog!
Naturlig orsak.
Naturlig död genom att falla från en 40 meter hög byggnad.
Vad rör det här mig?
De här patentansökningarna avser ritningar på Dekkers arbete.
Se vems signatur som finns på alla dokument?
Det är ditt namn på patenten!
Rethrick hävdar att han inte vet något om Dekker eller var ritningarna kom ifrån.
Allt du behöver göra är att berätta allt du har gjort för Rethrick.
Det kan jag inte.
Vill du sitta resten av livet i fängelse för att skydda din så kallade vän?
-Hjälp oss, så kan vi samarbeta. -Jag kan inte!
Han har raderat mitt minne, jag kommer inte ihåg!
Vad jag än vet, så blev jag lurad!
Jag kommer inte ihåg vad jag har gjort de senaste tre åren!
Vad! Vänta lite!
Vänta!
Det Rethrick har försökt sudda ut, ska vi försöka hitta.
Ni kommer inte att hitta något, det är bortkastad tid.
Vi har något här.
Kom igen!
Fan. Inget.
Vänta lite, jag måste röka.
Han bryr sig inte.
Vart fan är han?
Han kommer ingenstans!
Täck dörren!
God natt, Mikey.
Öppna spärren!
Vart tog han vägen?
-Jag bemannar varje hållplats. -Då är han redan långt borta!
Hur fan bar han sig åt?
-Ursäkta! -Gick det bra?
Jane, det är ingen fara. Jag vet att du pratat med FBI-
-men jag har rett ut det nu.
Jag vill bara veta vem som skickade de här sakerna.
Kan du hjälpa mig med det?
-De skickades för tre år sedan. -Nej, de blev förväxlade.
-Jag måste veta vem som skickat dem. -Det stämmer, för några veckor sedan.
-Vem skickade dem? -Det gjorde du.
Det står här, 20 föremål.
Jag måste ha alla dina personliga tillhörigheter.
Michael Jennings dog kl. 15.03.
Regeringen har då inget fall och slutar utreda Allcom.
Så du förstår, det är omöjligt att han kan ha flytt såvida du inte ändrat något.
Det gjorde jag inte.
-Vad gjorde du exakt? -Jag åt paj.
Han lämnade kontoret exakt när den förutspådde.
-FBI tog honom exakt när den förutspådde. -Men han dog inte som den förutspådde!
Michael Jennings är ingen superagent, han är en ingenjör-
-men på något sätt lyckades han fly från ett låst rum.
Hur? Var det ödet?
Nej, ödet var på vår sida. Det betyder att någon ändrade något.
Om det inte var jag och inte du, vem fan...
Har någon kollat maskinen sedan Michael gick?
Hitta honom.
"Om du bara tittar där du inte kan gå, missar du de nedre rikedomarna."
Jag saknar redan mina rikedomar.
17, 44, 4, 26, 37, 40, 22.
En kombination, en kod?
Ett lösenord?
"New Liberty Savings."
Koppla mig till "New Liberty Savingsbank".
Finns det ingen sådan bank?
-Vem har skickat de här föremålen? -Det har du gjort.
Det står här, 20 föremål.
Det här är patentansökningar... Se vems signatur som finns på alla dokument?
Ni har begått ett misstag. Jag är ingen förrädare...
Dekker dog!
Rethrick hävdar att han inte vet något om Dekker eller var ritningarna kom ifrån.
Jag kommer inte ihåg vad jag har gjort de senaste tre åren!
Du är klar.
Hallå?
Jösses, Shorty. Vad skönt att höra en bekant röst.
Jag är i knipa och behöver hjälp.
Möt mig vid stationen kl. 8.
Jag kommer.
Ett enda ord om hatten, så sticker jag.
Jag sa ju att du inte skulle ta det jobbet.
Vi hittar ett bord.
-Injektioner? -Ja.
Det är väl enda sättet.
-Fast det är en kemisk process. -Och?
Du har några dolda minnen.
-Det är kanske det jag ser. -Högst troligt.
Minnena klarade tvätten och blev utspridda i huvudet.
Varför har jag fått de här sakerna?
Förklara det här.
Jag har skickat det här skräpet, istället för pengarna.
Jag vet inte.
-Men det är inte frågan du ska ställa. -Inte?
Frågan du ska ställa dig är:
Varför lämnade du ifrån dig alla pengarna?
Det är det konstigaste.
90 miljoner, ingen förändras så mycket på tre år.
Jag ska lista ut vad du byggde.
Vi jobbar baklänges.
De sa att jag jobbade men någon som hette Dekker.
-William Dekker? -Tror det.
Han jobbade med något topphemligt, när FBI stängde ner projektet.
-Vad var det för något? -Troligen en sorts laser.
Varför tror du det?
Ritningen visar en spegel och lins, det enda som använder det är en laser.
Vad är det?
Det fanns ingen chans att jag kunde fly utan cigaretterna och glasögonen.
Jag skulle inte gått på bussen utan biljetten.
Utan diamantringen, skulle jag inte följt efter ungen.
Jag lämnade bort pengarna...
...för att se till att jag lade märke till de här sakerna.
Vad då?
Jag vet vad man skulle spendera 500 miljarder dollar för att se.
Framtiden.
Vi har hittat ett virus. Maskinen gick ner 15.03.
15.03.
-Kan vi gå runt viruset? -Nej, det är inget sådant virus.
Jag ska visa.
Det sitter inte i mjukvaran.
Utan i hårdvaran. Det sitter en krets här någonstans, som ett giftpiller.
Men du kan hitta det, va?
Ja, det kan jag.
Gör det då.
Ändrade planer.
Enligt mr Stevens behöver vi inte Michael Jennings längre.
Är det något vi vet så är det att tidsresor är omöjliga-
-det har Einstein bevisat.
Tidsresor, ja.
Men han påstod också att se in i framtiden var teoretiskt möjligt.
-Vi borde prata med Dekker. -Det går inte.
-Varför inte? -Han råkade ut för en olycka.
Han ramlade ut genom sovrumsfönstret.
Ramlade...
Han "ramlade" ut genom sovrumsfönstret.
Visst, det är sånt som händer.
-Vi måste härifrån. -Lyssna på mig.
Det jag tror hände är:
Jag använde den där saken, såg min framtid.
Jag såg vad jag behövde för att ändra den.
Men allt man kunde få ut var personliga saker.
Varje sak måste användas på en viss tid på en viss plats.
För att lyckas med det jag måste göra.
Utan de här sakerna skulle jag redan vara död.
Det är synd att du inte vet vad resten är till för.
Vad är det?
De där killarna ser inte ut att komma från FBI.
Här, ta den här. Nyckeln går till den där dörren.
Hoppas att det var bra att göra så.
Stick.
-Var är ditt vapen? -Han har det.
Hur är det, Mike?
Du...
-Varför? -Minns du inte?
Du får skylla dig själv, Mike.
Hur känns det, att veta att man ska dö?
-Konstruerade han sin egen rymning? -Sir, vi har ingen förklaring.
Efter att ha tittat på bevisen är den enda slutsatsen ganska svår att godta.
Att han kunde förutse vad som skulle hända honom.
Det här är minnen från Jennings innan han flydde.
De säger oss ingenting.
Det räcker för idag.
Vi visste att Dekker försökte konstruera något.
När han sålde ritningarna var han inte ens halvfärdig.
-Nu hänger jag inte med. -Han jobbade med en laserförstärkt lins.
Han påstod att den var stark nog för att se runt universums kurva.
Han trodde att om man kunde se runt en kurva som höll på för evigt.
Skulle man hamna där man började och se sig själv.
-Men man ser inte sig själv i nuet. -Nej, just det. Du tittar på framtiden.
Vad händer om Jennings får reda på det och försöker dra fördel av det?
Varje land skulle betala honom stort.
Jennings skulle inte göra det. Jag träffade honom, han ljög inte.
När han hörde anklagelserna, blev han sårad och rädd.
När du griper honom, ger jag honom en hedersmedalj.
Om inte Rethrick hittar honom först.
Tror du verkligen han såg framtiden?
Det vore något det.
Café Michel? Mitt namn är Michael Jennings.
Jag minns inte om jag har gjort någon bokning nyligen.
Kan du kolla upp det?
Det har jag?
För hur många?
Nej, tack. Jag kommer.
Hej på er.
Har ni fått mat?
Det är Jimmy.
Hur är det med dig?
Hurså?
Vet du inte?
Nej.
Kan jag komma in?
-När träffade du Michael sist? -Igår morse.
Han jobbade hela natten i labbet.
Jag beklagar att behöva säga det här.
Michael lämnade Allcom igår, för gott.
Vad?
Han gjorde klart sitt arbete, vi raderade hans minne.
-Nej. -Han gick.
Nej, han lovade mig. Han sa att han inte skulle fullfölja det.
Det gäller mycket pengar.
Han sa att han inte brydde sig om pengarna.
-Hon vet inget. -Han lämnar henne inte.
Han är smart.
Vi missar något.
När hon går till arbetet, gå in. Se till att hon inte går någonstans ensam.
Jag vill veta vad som just hände.
Hej då.
God morgon, dr Porter.
På väg någonstans?
God morgon.
Ta min väska.
Du behöver den här.